Tidigare i "Outsiders"...
Spring härifrån och kom aldrig tillbaka.
Visa mig var din familj bor.
Jag lovar att hon kommer att ta hand om dig, Sam.
Jäklar.
-Jag är gravid. -Du måste börja ta ansvar själv.
Barnet är till hälften Farrell.
Kan vi inte få stanna i några dagar tills vi har ordnat ett boende?
Jag ska sälja i kväll. Du kan hålla utkik.
Det är lättförtjänta pengar.
-Det är tuffa tider. -Din syster förvärrar bara allt.
Några råd: Håll huvudet kallt och var noga med vem du litar på.
Jag har nåt åt dig. En gåva från brödraskapet.
Krossa skallen som en vattenmelon.
Det döljer sig ett blodtörstigt lejon inom dig.
-Kinnahklanen startade branden. -Moregon dödade Hezzy.
-Tänker du hjälpa mig? -Alltid.
Du är inte vår Bren'in. Vi är inte Farrell.
Foster... Vi kan samla ihop alla våra knivar, pilar och yxor.
Säg bara till, så ska vi göra slut på de där häxorna.
Det är möjligt, men ni kommer antagligen att dö på kuppen.
Jag vet att det inte skulle hindra er.
Men Bren'in har ett gevär riktat mot huvudet, så gör inget dumt.
-Vad vill de ha henne till? -Stanna här. Jag menar allvar.
-De lät Hezzy brinna inne. -Vilken katastrof.
Bren'in har aldrig hållits fånge av klanmedlemmar.
-De är inte klanmedlemmar. -Vad tänker du göra, då?
Jag vet inte...än.
Gärningar säger mer.
Jag håller med, mr Farrell. Men de stinker.
Allvarligt! Känner ni inte hur de luktar?
Jag har rätt bra luktsinne. Det var inte de som luktade.
Det var nog din överläpp.
Ni är ren som vit snö.
Från Shakespeares "En Vintersaga".
Snö så vit och ren, obesudlad av världens gudlöshet.
Precis som ni.
Jag är stolt över att ha en så ren människa bland oss.
Ni är tvungen att gå med mig.
Dels för att ni inte har nåt val i det här helvetet-
-och dels för att ni är den vitaste mannen jag har sett på 18 år.
Vi är obesudlade och rena.
Vi delar samma hjärta. Förstår ni vad jag menar?
-Vad vill du? Jag delade allt med er. -Det är vi tacksamma för.
Du förtjänar beröm för din frikostighet-
-och för att du ser den moderna världens gift.
Där är vi överens, vilket förbryllar mig.
Du vill inte vara beroende av deras maskiner...
-...men använder ändå deras vapen. -Det är inte lätt att vara ledare.
Att hålla fast vid vår tro och vårt berg, detta talamh-
-innebär en del tuffa beslut.
-Särskilt när folk vägrar förstå. -Ja.
Jag vägrar förstå varför nån måste dö...
Vad gjorde du när jag sa att vi brände det besudlade köttet?
Du sprang raka vägen till den där fyllgubben-
-vilket bekräftade det jag fruktade: du är svag.
Så vi stal era vapen för att få dig att förstå vad som måste göras.
-Göra vad då? -Cosain fuil ond fuil.
"Endast blod kan rädda blod?"
När vårt folk kom till den här kontinenten-
-förde vi med oss de urgamla riterna som de kristna försökte utplåna.
Men när vi slog oss ner här för att komma bort från amerikanerna-
-gick vi miste om våra seder.
Endast blod kan rädda blod. Den starkaste av er måste dö.
-Vad pratar du om? -En rening med blod...
...för att befria detta heliga berg från er ondska.
-Ett offer? -I morgon kväll, vid fullmånen.
Jag ville så gärna lära upp dig och rädda den här klanen.
Tänker du döda en man för att få hans blod?
Inte jag. Du.
Moregon... Jag lät dig bo bland oss. Jag ville också se förändringar.
Jag sökte råd hos dig, men det här är rena galenskapen.
-Nej, det är vår tro! -Vi är inte mördare. Vi är en familj.
Din älskade man är ju en mördare och du försökte mörda honom!
-Fast du misslyckades. -Eftersom vi inte dödar varandra.
-Jag förstår. -Jag vägrar göra det.
Han är inte den starkaste av er, bara en i familjen.
För varje timme som går kommer en att dö-
-tills du samarbetar.
Berätta för pojken att du är för svag för att göra din plikt-
-och rena berget såsom Bren'in bör.
Nej.
De sköt vår Bren'in!
-Nej, Foster! -Skjut mig om du vågar!
G'Winveer.
En man som är beredd att dö för den han älskar. Han är starkast.
För bort honom.
-Vad är det där för siffror? -600.
-Det är hyran. -Hyra? Vad är det för nåt?
-Skämtar du? -Nej.
Hyra betalar man för att få bo nånstans.
Det låter inte klokt, men fortsätt.
Vi kan inte stanna kvar. Barn tål inte den där röken.
Min bror är galen och din familj ska vi inte ens tala om.
-Vi måste hitta ett eget ställe. -Ja, jag håller med.
-Vad är det där? -200 för mat. Sen har vi möbler.
Resten är basvaror som diskmedel och toapapper.
Lägg av. Jag vet att du vet vad toapapper är.
Sen har vi veckans busspengar och grundläggande faciliteter.
-Vad är det? -Elektricitet, gas och vatten.
-Betalar ni för vatten? -Ja, det gör vi.
Betala för vatten? Luften, då?
-Hur mycket kostar luften här nere? -Jag menar allvar.
Vårdkostnaderna är ännu större. De har stängt gratiskliniken.
Vi måste betala för allting.
-Fattar du? -Ja.
Jag skulle kunna ta ett lån, men jag har inget jobb.
Och det har inte du heller.
Glöm det. Jag vet inte ens vad jag försöker håller på med.
-Vänta. -Du förstår inte.
-Det är för jobbigt för mig att... -Sluta nu.
Det ordnar sig. Jag och Butch jobbar på en grej.
Jag kan ordna pengarna.
Du och Butch? Tänker ni sälja knark ihop, eller?
Jag tänker inte hälsa på dig med mitt barn i fängelset.
-Jag tänker inte sälja knark. -Vad ska du göra, då?
Du måste lita på mig.
-Okej? -Okej.
-Tjena, Sam. Hur mår du? -Bra.
Får jag sätta mig?
Sam... Jag hittade ditt hus.
Det låg vid björnen, precis som du sa.
Jag hittade dina föräldrar också.
Vet du vad som har hänt med dem? Har du lust att berätta vad du vet?
Såg du nåt som du vill berätta?
-Du behöver inte vara rädd här. -Han sa åt mig att inte titta.
-Vem var det som sa det? -Den stora mannen.
Kände dina föräldrar honom?
-Var det en främling? -Ja.
-Hur såg han ut? -Han var stor, hade långt hår och...
Hade han tatueringar?
Sam... Jag ska visa ett fotografi. Du behöver inte vara rädd.
Jag vill bara veta om det är han.
Är det han?
Han var äldre och hade långt, vitt hår.
En stor, gammal man med långt, vitt hår?
Berättade han vad han hette?
Vi borde prata om Koldagarna också.
Vi behöver nog lite nya idéer. Jag ser flera nya ansikten här.
-Några idéer? -Har vi inte ett stånd vid paraden?
Jo, men vi kan bättre än så.
-Vill du göra en aktion? -Ja.
-Vad då? -Det är det vi ska prata om.
Alla älskar Koldagarna, Ledda.
Mina barn har sett fram emot paraden i flera månader.
-Det gör mina också. -Vår förra aktion var inte så lyckad.
Och nu vill du förstöra invånarnas stora sommarnöje?
-Det ger oss inga gilla-markeringar. -Det handlar inte om det.
Hej, allihop. Jag heter Gordon.
Jag bor inte här, men jag har hört talas om er.
-Ni är helt fantastiska. -Tack så mycket.
Jag såg ert mod och entusiasm i den där videon. Ni är min hjälte.
Allvarligt. Jag är här för att erbjuda min hjälp.
Jag har kampanjat mot spräckning, oljesand, pipelines och skövling.
En aktion under Koldagarna vore perfekt. Ledda har helt rätt.
Ni får inte backa ur nu.
Det är dags att visa hur starka vi är.
Alla lägger sig på golvet!
För bort honom.
Riktiga män slåss på egen hand.
Ska jag tro att det här vansinnet kommer att rädda oss?
Hur tror du att vi har överlevt? Kolbolaget är inte vårt första hot.
Vissa vintrar var så stränga att träden splittrades i vinden.
Vi har haft skadedjur och hungersnöd. Det här är rena barnleken.
Du har glömt cyfraiths och de gamla lagarna.
Det är Farrellklanen som är förlorad, inte de där nere.
Jag trodde aldrig på min mors historier.
-För att hon var en kvinna? -Nej, hon hade rätt om dig.
Hon profeterade om en demon och nu står hon framför mig.
-Makt är det enda hon söker. -Inte alls.
I morgon, när berget har renats, kommer Kinnah att ge sig av igen.
Då kommer ditt folk att tacka dig för din uppoffring, Foster.
Genom att dö kan du äntligen bli den man du har drömt om.
-G'Winveer vägrar. -För att hon är din fru?
Hon förgiftade ju dig! Precis som din mor gjorde.
Hon är en av oss nu, en troende. Hon behövde bara lite övertalning.
Jag tror inte på dig.
Hon kommer att utföra riten, eftersom hon älskar sitt folk-
-och innerst inne vill se dig död.
-Körde du ända hit från Oregon? -Santa Cruz. Jag har inte ens ätit.
Det märks kanske.
Det finns inte så mycket veganmat längs motorvägen.
Tack så mycket för maten. Folk verkar generösa här.
-Så du är född i Blackburg? -Ja.
-Du är lyckligt lottad. -Du måste skämta.
Jag har rest mycket och det här är...
Jag sa nästan Guds rike, men jag är inte religiös.
-Är det okej här? -Ja, så trångsynta är vi inte.
-Vi tokiga kristna. -Likadant med oss ateister.
Fast jag gillar inte den etiketten. Jag är rätt andlig.
Jag är nog bara nyfiken på Gud.
-Vet du vad jag menar? -Hur blev du involverad i det här?
Från början hade jag tänkt bli IT-miljardär.
Jag började på Stanford som 16-åring och gick till Google sen.
Men en dag läste jag att de skulle smälla upp en damm i Oregon.
Det grep tag i mig, så jag åkte upp och demonstrerade.
Jag sa upp mig från jobbet och köpte en husbil.
Nu kör jag landet runt och tigger mat av främlingar.
-Tjejerna gillar inte råa grönsaker. -De verkar förnuftiga.
Du, då? Hur blev du involverad i det här?
Jag har inte haft nåt emot kolgruvor. Det är de enda jobben som finns.
Men när de sa att de skulle spränga Shay Mountain kunde jag inte se på.
Berget är en del av mig.
Jag har sett det varenda dag, och det menar jag bokstavligen.
Så folk är för kol för att de behöver arbete?
-Då måste du vara fienden? -Ja.
Folk ser mig som en hjälte hemma, men du är modig på riktigt.
Du är en hjälte. Jag är allvarlig.
När jag var liten fick jag lära mig att synas men inte höras.
Mamma sa att man ska vara folk till lags-
-så det här kändes fel i början. Väldigt fel.
Men efter ett tag insåg jag att jag tyckte om känslan.
Det kändes rätt att ha fel. Förstår du vad jag menar?
-Får jag ställa en allvarlig fråga? -Visst.
-Luktar jag illa? -Frågar du mig om...?
Jag vet att jag luktar illa och min solcellsväska är helt slut.
-Det finns en dusch på övervåningen. -Moder Jord kommer att tacka dig.
Jag kan hämta en handduk.
Oj, förlåt.
Vill du göra mig sällskap?
Eller vore det fel?
-Jag bad dig ligga lågt. -Jag försökte.
-Men de kortväxta nådde upp till mig. -Du måste försöka hålla dem borta.
Vakterna såg att de hoppade på dig, så du slipper ensamcell.
-Men jag kan ordna det om du vill. -Nej, gör inte det.
Där skulle du vara säker.
Man måste vara noga med vad man offrar för att känna sig säker.
Jag har levt under solen i hela mitt liv-
-men där nere kan jag inte ens se himlen.
Jag måste se dagsljus.
-Vad fint. Är det ditt hem? -Nej.
Mitt hem är för vackert för att avbildas på papper.
-Mitt också. -Var kommer du ifrån?
-Indien. -Varför gav ni er av?
-De ville ha ett bättre liv. -Fick de det?
Där jag kommer ifrån...
...sätter de dig i en bur för att du ska begrunda vad du har gjort.
Men det här stället... Jag vet inte vad det är.
Tack.
-Tappa inte kontrollen bara. -Det är lugnt.
-Jag tänker inte förlora matchen. -Du måste.
Förlorar du första matchen blir du accepterad.
Det känns inte rätt.
Det är många här som vill spöa en Farrell. Du måste ge dem hopp.
Låtsas att få spö och lägg dig.
-Vill du tjäna pengar eller inte? -Vad tror du?
Upp med dig! Kom igen!
Kom igen!
G'Winveer... Lilla flicka.
-Jag har saknat dig. -Lady Ray?
Jag har alltid vetat att du skulle bli ledare för klanen.
-Det blev inte som jag hoppades. -Det blir det aldrig.
Inte för mig heller.
-Jag har svikit dem. -Struntprat. Du har precis börjat.
-Det här är över snart. -Hur ska det gå till?
De har redan dödat tre av oss. Jag kan inte låta det fortsätta.
-Det räcker med en person till. -Men han är ju din son.
-Jag vet. -Och han är min man.
-Du ville döda honom förut. -Ja, men jag ändrade mig.
Döda honom. Det här måste få ett slut.
Tror du verkligen att det här kommer att rädda oss?
Var det vår sed att offra människor?
Du har sabbat våra chanser.
-Vad betyder det? -Jag sa ju åt dig att förlora.
Jag satte 200 dollar på att du skulle förlora.
Förlåt, Butch. Jag störde mig på honom.
Läget, Butch?
Jag har hört att snubbarna från Farrellklanen är tuffa.
Jag vet precis vad som hände. Han ville inte spela med.
Butch... Jag tänker se genom fingrarna den här gången.
Förstått? Tror du att din grabb är redo för en riktig match?
-Ja. Absolut, Zacman. -Bra.
Edgar med hästsvans där borta vill slåss mot din Farrell.
Han tycker inte om missfoster.
-Är du med? -Ja, får jag prata med honom först?
Okej, då öppnar jag vadhållningen.
Övertala honom, Butch. Det här blir stort.
Självklart.
Säg inte att jag måste förlora?
Man tjänar mer om man vinner.
-Han är tre gånger så stor som du. -Lägg av.
-Stora män faller tungt. -Glöm det. Vi är ett team.
Om du bryter nacken går mina affärer åt skogen.
Jag kommer att golva honom på nolltid.
-Jag slog ju dig. -Jättekul.
Som din partner rekommenderar jag inte honom-
-som din första riktiga match.
Jag kommer att sätta mina pengar på honom.
Jag gick min första match dagen jag föddes.
Jag kommer att vinna.
Inte illa för en nybörjare. Folk står på kö för att spöa honom.
-Jag ska kolla hans schema. -Jag litar på dig.
-Vem är skyldig mig pengar? -Kom igen!
Ledsen om du satsade på den stora hästen.
Jag ville bara sporra dig. Hur är det med ögat?
-Du snackar bara skit. -Visst. Håll ut handen.
Kom igen.
Hasil... Du har blivit rik.
Mr Farrell!
Du sa att du respekterar män som slåss på egen hand. Jag håller med.
Jag pratar med dig, djuret.
-Jag är inte rädd för er. -Det påstod jag inte heller.
Du är rädd för dig själv och vad du är.
-Du känner inte mig. -Jag trodde att du var ren.
Men du är raka motsatsen.
Mitt erbjudande om broderskap är härmed återkallat.
Döda honom!
Du vågar inte.
På marken! Rör er inte!
Ansiktet mot backen!
-Hej. -Hej, Wade.
-Du kan värma maten i mikron. -Okej.
Tjejerna skulle på dans, så jag gav dem mat innan de åkte.
-Och Caleb är inne hos grannen. -Okej.
Jag åt lunch hemma i går. Jag hörde dig i duschen.
Det lät som att nån mer var där.
-Tänk om tjejerna hade hört er. -De är i skolan.
Skämtar du? Vem är han? Din man dog ju nyss.
Du har ingen rätt att moralisera över mig.
Inte? Du beter dig helt vrickat. Först din grupp och sen det här.
-Är det så du tänker tala med mig? -Jag har inte ens börjat.
Wade... Det är du som har problem.
-Det här är ditt fel. -Vad menar du med det?
Om du undrar var din katt är, så ligger den i soporna.
Jag hittade den död i postlådan.
-Inlindad i dina flygblad. -Varför sa du inget?
Vill du att folk ska spränga huset och dödar flickorna också?
-Du måste gå ur den där gruppen. -Nej, aldrig i livet.
Jag tänker flytta med tjejerna innan de råkar illa ut.
Jag menar allvar! Du är knäpp i huvudet, Ledda!
Jag? Du är helt otrolig, Wade.
När jag dör kan du få mina flickor. Vad säger du om det?
Är du klar snart? Jag måste packa åt barnen. Vi kan inte stanna här.
-Blunda. Kom igen. -Okej.
-Blundar du? -Ja.
Du kan titta nu.
-Det här var... -Vänta.
Du måste bära mig över tröskeln.
Du måste bära in mig.
Det är fånigt, men jag såg det på "Million Dollar Listing". Snälla.
Det vet jag inte vad det är.
Kan du stänga dörren?
Vad stort det är.
Det är så stort att jag tappar bort dig.
-Vart tog du vägen? Kom ut! -Här är jag.
Jag vet.
Tänker du berätta hur du fick blåtiran eller måste jag gissa?
Jag slåss.
Jag slåss mot folk.
Det var det jag trodde.
-Var försiktig. Du är allt jag har. -Det är likadant för mig.
Det är du och jag nu.
Okej?
Jag tänker mig ett bord och kanske tre stolar.
En matta för att dölja fläckarna och några lampor.
-Hyllor. -Visst.
-Sängen, då? -Här kanske.
-Där? -Ja.
-Det är det enda stället den passar. -Okej.
-Det blir bra. Jag gillar det. -Jag med.
Då var det bestämt. Kom hit.
Rapporten från huset på Chimney Road har kommit.
Killen från Farrellklanen är oskyldig.
Vi måste hitta den skyldige, fast jag undrar hur det ska gå till.
-Kom in. -Jag vill att du lämnar stationen.
Du burade in grabben för mord. Jag sa ju att han var oskyldig.
Packa dina grejer på en gång och sluta tjafsa!
Jag hittade en pistol på Chimney Road.
Samma vapen användes i mordet på Breece Dobbs.
Det var inte Foster Farrells fingeravtryck.
Jag tänker ringa statsåklagaren och få ut honom ur fängelset.
Jag pratade med Marsil nyss.
Foster Farrel har dödat en intern. Han bröt nacken på honom.
-Nej, det tror jag inte på. -Varför inte då?
För att du kände på dig att han var godhjärtad?
Men det är han inte. Inte ett dugg.
Men utmärkt polisarbete. Bra jobbat.
Ledda... Kan jag få prata med dig?
Vad är det?
Förlåt. Förlåt för det jag sa förut.
-Jag menade inte vad jag sa. -Okej.
Du brukar ju säga-
-att det finns en orsak bakom allt som händer.
-Jag tror att det stämmer. -Vad pratar du om?
-Det är inte ditt fel. Det är mitt. -Jag förstår inte.
Allt det här...
Allt det här är mitt fel. Jag gjorde inte det jag borde.
Jag vet vad jag måste göra, även om det inte är helt lagligt.
-Wade? -Det är lugnt. Jag fixar det.
Jag tar hand om det. Jag ska bara säga god natt till barnen.
Hasil?
Det är dags. Är du beredd?
Se till att begrava honom innan gryningen.
Graven är redan grävd, bredvid hans mors grav.
Klanmedlemmar... Det är sista gången som det här sker.
I kväll måste en av oss dö, så att vi andra kan leva.
Men i morgon kommer vårt hem att tillhöra oss igen.
Cosain fuil ond fuil.
Endast blod kan rädda blod.
-Vad är det? -Han är inte den starkaste bland oss.
G'Winveer. G'Win!
Ser du inte vilken gåva jag har gett dig?
Vänta, Moregon.
Ta den här.
Skär loss mig! Skär loss mig!
Min drottning.
G'Winveer, min drottning.
Text: Lars Öberg www.sdimedia.com